АОХАРУ И ОРЪЖИЯТА
Какво? Унищожителя на "Хошиширо" се е върнал?
Пълна загуба!
Сигурно ще ме накажат по-късно.
Защо изглежда щастлив?
Толкова ми се иска да знам, ама ме е страх да питам!
"Какво контролира ума ти сега?"
Колко голяма гъба! Горският терен е удивителен!
Не мога отдалеч. Ще се приближа.
Изчезна?!
Проклятие!
Много жалко! Пак пропусна, Масамуне.
Нямам амуниции… Сам се правя на глупак!
Той дори още не е извадил оръжие!
Хайде, побързай, Масамуне. - По дяволите!
Защо ми е да си спомням това сега?!
Ще спечеля. Ще го победя и…
Чуй…
Ако наистина искаш да ме биеш,
трябва да смениш Пустинните орли.
Вече не вярвам, че искаш победата.
Макар че се съмнявам да се справиш с нещо по-тежко.
Това какво използвам, не те засяга! - Не е нужно да ги виждам.
Помня ги добре.
Това беше първото оръжие, което си купи.
И добре си поплака, когато се удари с него,
защото не знаеше за отката.
Млъквай! Това беше много отдавна!
Вече не чувам Минигъна.
Хотару дали…
Не се отнасяй.
Не… Не го достигам…
Това ли е оръжието, което купихме заедно?
Другото е било там?
Тогава беше много забавно.
Но, Масамуне, сега се забавлявам дори повече.
Как беше? Дори и с тези дрехи,
подобен удар ще е страшно болезнен за теб.
В нормалните игри е строго забранен.
Но ние се намираме на турнира. Май те уцелиха, Масамуне?
По-добре кажи, че си вън.
Иначе няма да съм сигурен, че съм успял.
Мога да продължа да стрелям. Така например.
Гледай, Масамуне!
Два Уинчестъра!
Десният е сребърен, а левият - черен.
Страхотни са! Когато си купя втори Пустинен,
ще мога ли да го съчетая с този, черният?
Ами да, но няма ли да ти тежи? - Ще успея!
Досега съм носил само по едно, но ще тренирам здраво!
Можем да станем най-силното дуо с по две оръжия!
Май няма повече…
Уцелен.
Да, много добре.
Кажи, Масамуне, защо дойде сам?
Винаги ли си бил толкова тъп?
Не ти ли казах да не бъдеш толкова арогантен?
Че не можеш да постигнеш нищо сам?
Масамуне, ти дори вече не плачеш,
когато изпаднеш в такава ситуация.
А беше такъв ревльо…
Чувате ли ме, доктор Мидори? Ичи е.
Да, чувам те. Какво има?
Съжалявам… Загубих очилаткото.
Пак ли е имало близък бой? Става ти навик вече.
Съжалявам. Само внимавайте.
Той вероятно се е насочил към вас.
Ще си платиш заради Матсун. - Юкки…
Ще те убия! Ще те убия, копеле!
Този език е забранен в игрите, знаеш ли?
Изправяш се пред мен като за близък бой.
Сигурно доста си тренирал.
Отказа ли се вече от състезанието?
Направих това…
Направих го, за да те видя да умираш отблизо!
Няма смисъл от криенето. Ще те окача на проклетото дърво!
Ще обикалям в кръг. Пипнах…
Голям си идиот. Ако тръгнеш надясно,
само трябва да ида наляво и да съм по-бърз.
Простичко, нали? - Проклето чудовище…
Пропуск.
Не…
Нож, а? Другото е било примамка.
Определено си много противен. Не, че това ми пречи.
Е, какво сега? Струва ми се, че нямаш куршуми.
Ти… Нищо ли не чувстваш?
Нарани Матсун, докара го до сълзи,
накара го да страда и да се тормози…
Толкова ли ти е забавно?!
Да, много.
Държиш се така, сякаш знаеш какво да правиш.
Но си безполезен.
Ако дори не опитваш да спечелиш, си по-долу и от най-загубения.
Ето затова не можеш да ме биеш.
Никога.
О, ухото ли уцелих? Добре ли си? Заболя ли?
Много странно. Знам, че те уцелих.
Няма прошка към измамниците.
Уцелен.
Най-накрая.
Ако Каменаши разбере, че си мамил, зле ти се пише.
Внимавай.
Съжалявам, Матсун. Съжалявам.
Съжалявам.
Много закъсня, Тачибана.
Щом си тук, сигурно вече си свалил Фуджимон.
Сигурно пак се е показал слаб.
Е, вади оръжие, Тачибана.
Ти си следващият.
Този план наистина ме изненада.
Ще се бием с "Хошиширо" всеки поотделно.
Те са много добри.
Ще имаме повече шансове, ако ги разделим.
Чакай малко! Значи ни казваш…
Какво? Ако имаш по-добра идея, давай.
Е, аз… Те са четирикратни шампиони.
Не можем да ги бием по обикновения начин.
Но къде отиде работата в екип?
Юкки взима момичето. Хотару е с Унищожителя.
Мацуока нарочно ли иска да се изправи срещу Мидори?
Какъв е проблемът? Щом така казва Матсун, ще го направя.
Но…
Още не мога да повярвам, че Мидори е зъл.
Но…
По-лесно ще се скриеш там. - Ние ще ги подмамим насам.
Имам по-малко опит от тях.
И в игрите, и в живота.
Много е възможно да греша.
Затова ще им се доверя.
Разбрах. Ще дам всичко от себе си!
Разчитам на теб, Хотару.
Това е моят шанс.
Ако спечеля, повече няма нужда да крия, че съм момиче.
А те повече няма да са толкова мрачни.
Ще можем отново да се забавляваме.
Искам да спечеля. Заради себе си и заради тях двамата.
Е, вади оръжие, Тачибана.
Ти си следващият.
Юкимура…
Как се е случило… това…
Това… Юкимура… - Хотару.
Мацуока! Добре ли си?
Чуй, Хотару. Трябва да се откажеш.
Държах се наивно. Никога не съм имал волята да победя.
Мацуока… - Стига де, труповете не говорят.
Уцелените бързо и тихичко напускат терена.
Оставих те, защото не смятах, че можеш да се движиш.
Какви ги вършиш?! Махни си крака от него!
Ужасно! Защо… - Хотару…
Това е просто една игра, нали?
Само на турнира са позволени такива неща.
Да прекършиш врага си
и да го потъпчеш, само една "игра".
Не е ли чудесно?
Това ли мислиш наистина? - Да.
И не чувстваш никаква вина? - Не.
Загубил е желанието си за битка.
Мислех, че е малко по-твърд.
Много жалко, Тачибана…
Птици? Защо така изведнъж?
Съжалявам, че се усъмних в Юкимура
и смятах, че си добър човек.
Какво? - Въздухът сякаш трепери.
Ти си наистина зъл човек…
Не. Това е…
Но и се радвам. Сега превъзмогнах проблема.
Това е…
Аз не подкрепям нищо, което е зло.
И ще въздам своята справедливост!
Жажда за кръв…
Какво стана?
Тачибана ще използва финт?
Не, прави всичко възможно да ми вземе главата.
Доста е бърз.
Ако завъртането се беше забавило и със секунда, щеше да е мъртъв.
Не се опитва да ползва мерника.
Опитва се да използва подвижността си,
за да ме приближи и да стреля по-точно.
Какво хлапе само! Усмихва се.
Не очаквах да имат такъв коз.
И ще въздам своята справедливост!
Справедливост?
Сигурно се шегуваш. Ти всъщност си…
Ти…
Д-р Мидори! Ще ви помогна от тук!
Вие се възстановявайте. - Тъкмо стана интересно.
Не ми пречи, Ичи. - Но…
План D. На позиция.
Добре. Разбрано.
Матсун, добре ли си? - Да, добре съм.
Добре ли са? - Щом са тук, значи…
Новакът е останал сам? - Сериозно?
Невъзможно е двама срещу един при "Хошиширо"!
Нали, Каменаши? - Няма установени правила.
Ще завали. Това ще приключи скоро.
Кой си всъщност ти?
Достоен край за един садистичен боклук.
Виж само кой го казва.
Вече няма къде да бягаш.
Смее се?
Ти не можеш да ни победиш. - Не знаеш кога да млъкнеш!
Ти си просто момиче, при това лъжкиня.
Чакай в точка D-6.
Доведи чудовището на указаното място.
Знаех си, че ще успеете!
Какво беше… - Край на играта.
Беше много забавно, Тачибана.
Не забеляза ли, че те уцелиха?
Или се шокира, че познах каква си?
И двете ли?
Забелязах, когато те докоснах в магазина.
Май онези двамата не знаят.
Така ли влезе в отбора? Възползва се от тяхното незнание?
Само най-лошите момичета лъжат приятелите си.
Чао! - Почакай.
Мога да се движа. Още съм жива!
Не, мъртва си.
В истинска битка куршумът щеше да е минал през главата ти.
Щеше да ти пръсне мозъка и да умреш на мига.
Права си, че си жива… Но всъщност не си.
Какво чувстваш сега? Какво става в главата ти?
Това, което те контролира сега, е…
Загубата. Унижението. Пълното унищожение.
Нямаше да се чувстваш така, ако наистина беше умряла.
Аз…
Тези игри ти позволяват да разбереш какво е да си мъртъв.
Тук не умираш, въпреки ужасната си загуба.
Хубаво е, че опита от онова,
което те познават от години.
По-близо си до приятелите си, лъжкиньо.
Ако искаш пак от същото, заповядай на другия турнир.
Чакам те по всяко време.
Тачибана.
Хотару! Добре ли си?
Не си ранен, нали? Юкки, вземи електрическите.
Покрий ги. - Добре.
Не можах…
Нищо не можах да направя.
Казах, че ще ви бъда от помощ.
Но се върнах жив, без дори да отмъстя за вас.
Хотару… - Отвратително е.
Хотару!
Аз съм виновен, защото аз измислих плана.
Извинявай. - Защо ми се извиняваш?
Грешката е моя!
Съжалявам. Наистина.
Съжалявам, Хотару.
Имаме още един дуел, наказанието ти ще почака.
Добре!
Мислех, че е обикновен новак. Това момче е страхотно.
Но сякаш замръзна в момента, в който стрелях.
Вие ли му казахте нещо?
Това ще си остане тайна.
Дъждът се превърна в истинска буря,
но тя скоро си отиде и състезанието продължи.
Само че бурята в сърцето ми
продължи да бушува.
Матсун.
"Хошиширо", отборът, срещу който се изправихме първи,
накрая станаха петкратни шампиони.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2015
Турнирът свърши и резултатът… - Какво има, Хотару?
Май си тъжна. Сигурно си гладна, а? Хлебче?
Чувала ли съм това преди?
Кажи ми, ако нещо те тревожи, нали сме приятелки!
Яджима Канае дава много добри съвети за живота!
Съвети за живота? - Следва:
"Това ме прави готина!" Гледай, имам и мляко.
Не съм гладна, не разбираш ли?!